Какво има?
Камъкът е в същия цвят.
Има същия цвят като очите ви.
Когато го видях...
Почувствах...
Как ли се нарича това?
Майор Гилбърт, в болницата съм вече 120 дни.
Силите ми се възвръщат.
Още имам затруднения в движенията, но мога да работя.
Моля, позволете да се върна на поста си.
Вайълет Евъргардън
Кралство Ансиел; Близо до столицата Ансиен
Съществуването й бе тайна за всички.
Тези, които знаеха за нея, я смятаха за оръжие.
Ако й заповядаха се биеше. Приличаше на човек.
Но беше просто предмет... като кукла.
Подполковник Ходжинс? Насам.
Извинете...
Вайълет!
Добре ли си? Нарани ли се?
Къде е майорът? Майор Гилбърт?
Не дойде. - Къде е тогава?
Върнал се е у дома? Ами раните му?
Той бе сериозно пострадал.
Майорът нали е... жив?
Той... - Позволиха ни да те изпишем.
Подполковник Ходжинс дойде специално за теб.
Ами... така си е.
Моля за извинение, подполковник.
Вайълет... спокойно.
Забравих ранга ви. Моля за извинение.
Няма нищо. Хайде, седни.
Ти всъщност ме помниш, така ли?
Срещали сме се два пъти. На тренировката и преди битката.
Да. Права си.
Какво правеше? - Пишех рапорт за майор Гилбърт.
Казаха, че писането ще ми помогне да се възстановя.
Как е майорът?
Не се тревожи, Вайълет. Той лично ме помоли да дойда.
Това значи, че е добре.
Докторът ми каза, че сме спечелили войната.
Какъв пост заема майорът сега? Кога ще се нуждае от мен?
Първо се облечи. Ще поръчам да изпратят кола.
Най-накрая пристигнаха. Това са нещата ти.
Направили грешка и първо ги пратили в близката военна база.
Брошката... Изумрудената брошка?
Това е всичко от гарнизона и мястото, където са те намерили.
Трябва да ида да я намеря! - Вайълет!
Беше ми подарък. Майорът ми я подари!
Разбирам. Ще разпитам. Обещавам.
Но... - Ти
трябва да дойдеш с мен. Това са заповедите му.
Заповеди? Тъй вярно.
Кога ще получа нова заповед от майора?
Заради състоянието си имам ограничени възможности, но...
Вайълет, поздравления за изписването!
Не знам какво харесваш и ги взех всичките. Е?
Не ми трябват. - Не, трябва да избереш едно!
Представи си, че е краят на света. Хайде, едно, две...
Значи кученцето. - Дадено!
Защо си избра кучето?
Веднъж братът на майора ми каза:
"Ти си кучето на Гилбърт".
Изглежда ще пътуваме дълго.
Влаковият мост беше повреден през войната и не се използва.
Била ли си в Лайден преди? - Не.
Вайълет... Трябва да оживееш...
И да се освободиш.
Ще се моля.
Ето къде си. - Подполковник.
Вижда се вече. Пристанището на Лайден.
Лайден, столица на Лайденшафтлич
Гилбърт винаги е мислел за бъдещето ти след войната.
Уреди да останеш с фамилията Евъргардън,
най-доверените му роднини.
Свързах се с тях
и те казаха, че ще са щастливи да те приемат.
Ето те най-сетне!
Хайде, Вайълет. Тази дама е главата на семейството.
Поздрави я.
Поклонът щеше да е достатъчен.
Пътуването от Ансиен вече не е ли три дни?
Да. Обикновено да се върнеш отнема само ден.
Но войната продължи четири години.
Възстановяването ще отнеме време.
Е, Вайълет. Опитай от чая.
Съжалявам! Не е нужно да се мъчиш.
Ще те прогори!
Няма проблем. Не чувствам горещината.
Но превръзките трябва да се сменят.
Оливър, донеси лед! - Да, мадам.
От адамантиево сребро са.
Не са изящни, но са здрави.
Не съм привикнала, но трябва да се случи скоро.
Може ли да дойдеш с мен?
Когато бях млада, използвах това.
Хубави са. Пробвай ги.
Да, отиват ти. - Наистина!
Е, аз ще тръгвам. Трябва да се връщам в офиса.
Вайълет. Ще слушаш Тифани, нали?
Всичко е наред. Не е нужно да се притесняваш за мен.
Мисли за мен като за своя майка и ми казвай всичко. Става ли?
Аз... нямам роднини и не ми трябват заместители.
Не говори така.
Аз имах син, но той загина във войната.
Не мога да заменя починалото ви дете.
Вайълет. Желанието на Гилбърт е да живееш щастливо тук.
Така че... разбираш, нали?
Майорът! Защо майор Гилбърт ме оставя тук?
Защото загубих ръцете си и не съм ценна като оръжие?
Ако тренирам, ще мога пак да се бия!
Вайълет, вече няма война.
Аз съм оръжие на майора.
Но ако той не се нуждае повече от мен, по-добре да ме изхвърли.
Изхвърлете ме. Захвърлете ме някъде.
Подполковник Ходжинс. - О, забравих да спомена.
Напуснах армията. Вече нямам титла.
Тогава как да ви наричам? - "Шефе"?
Това тук е моята компания.
Купих стара къща и малко я реновирах.
Първият етаж е за рецепцията.
Сър, в този формуляр попълнете адресите на получателя и изпращача.
Моля, изберете тридневен срок за доставка.
Горният етаж е за офисите и редакцията.
Редакция? - Да.
Там се пишат писма по поръчка на клиенти.
Понеже има много хора, които не знаят да пишат.
И аз не знаех, докато майорът не ме научи.
Ясно...
Мислех как да започна бизнес след войната.
Правителствените пощи не отговарят на нуждите на хората,
затова ми се стори удачно.
Е, имам нареждане.
Вайълет Евъргардън. Гилбърт те остави на мен.
Затова аз ще давам заповедите.
Ти все още си полезна. Можеш да работиш. Тук.
Бенедикт. - Какво, шефе?
Трябва да казваш: "С какво да помогна, шефе"!
Е, к'во?
Какво ти става?! - Това беше нарочно!
Този е Бенедикт, пощальон.
Мой стар приятел, още от първите дни на компанията.
Бенедикт, това е Вайълет.
Тя ще работи като пощальон от днес.
Тя е просто дете! - Тя е високо квалифицирана.
Сега отивам до банката. Ще й обясниш всичко, нали?
Тук си оставяш нещата. - Тъй вярно.
Униформата ти. Обличай я. - Тъй вярно.
Хей, ти... Чакай малко!
Големичка ти е. - Няма проблем.
Няма ли да ти е по-добре без тези?
Трудно ли ще ти е да сортираш? - Не, няма никакъв проблем.
Сортираш ги според каквото пише тук. И ги слагаш на рафтовете.
Писмата са доста, но не е нужно да бързаш.
Стаята за почивка е на втория етаж. - Разбрано.
Чао.
Почти приключих.
Само това ли прави? Без почивка?
Свикнала съм на дългите смени.
Ами тогава защо не опиташ доставките?
Доставки? - Носиш писмата до указания адрес.
Аз ще се прибирам.
Ще се видим утре.
"Ще обсъждаме финансирането, ако се справяш добре", а?
Някои доставят и нощем, явно. Ние няма как да успеем.
Вайълет!
Какво правиш? - Доставям писма.
Но това е предвидено за утре.
И гледай да си почиваш повече.
Излизаш от болницата. - Няма проблем.
Напротив, проблем е!
Вайълет, трябва да ядеш.
Заемам се.
После ще те заведа в офиса.
Има място само на тавана, но можеш да преспиваш там.
Е, семейство Евъргардън се съгласи да те прибере
докато навършиш пълнолетие. Обаче да те оставям там...
Явно е имало проблем. - Кретен!
Опитвам се да бъда мил! - Откъде да знам!
Значи до утре.
Ще те изпратя.
Каква беше последната заповед, която получи от Гилбърт?
"Трябва да оживееш и да се освободиш".
После аз...
Взели са те в армията още като дете.
Цял живот си изпълнявала дълга си.
Трябва да научиш много неща.
Но може да е по-лесно да продължиш,
без да ги научаваш, затова недей.
Не осъзнаваш, че цялата си в огън
и ще изгориш заради нещата, които правиш.
Не горя. - Напротив.
Не. Това са небивалици. - Не...
Гориш.
Видях те тогава, но те изоставих.
Затова, когато Гилбърт те остави на мен,
сметнах това за възможност.
Някой ден ще ме разбереш.
Тогава за пръв път ще осъзнаеш колко рани от изгаряне носиш.
Мис Кукла? - Не, аз съм Вайълет.
Мис Вайълет. Исках да ви помоля да ми напишете нещо.
Да напиша нещо? - Аз не знам как се прави.
Ще може ли да ми напишете писмо? - Какво трябва да бъде?
Тук ли ще го обсъдим? - Има ли някакъв проблем?
Ами... Чух, че моя позната от провинцията
е получила предложение от друг мъж и...
Трябва да й кажеш!
Ти беше първият човек, който бе добър с мен.
За мен беше целият свят.
За теб съм готов да направя всичко.
Напред!
Искам да знам какво чувстваш.
Искам да надникна в сърцето ти.
Макар сега да сме разделени....
Аз...
Те обичам. Хубаво ли е?
Да!
"Обичам те".
Заповядайте на първия етаж, за да го изпратите.
Господине.
Благодаря ви, че използвахте услугите на Кукла с авто памет.
И? Коя си ти?
Как го разбра?
Как знаеше, че този човек искаше да каже
"обичам те"?
Искаш да работиш като авто кукла?
Да. Още ми е трудно да държа писалка.
Но ще се справя с пишеща машина. - Не, не това имах предвид.
Защо искаш да работиш това... - За да разбера!
"Обичам те". Искам да разбера значението.
Майорът ми каза тези думи след последната си заповед.
За първи път чух израза от него.
Само че смисълът на това нещо....
Не знам какъв е.
Обикновено куклите могат да го използват, защото го разбират.
Но... Става.
В миналото винаги е следвала заповедите на Гилбърт.
За първи път иска нещо по своя воля.
Всички смятат, че няма сърце и е просто предмет,
но тя иска да разбере любовта.
Никога! Никога няма да ви оставя да умрете!
Спри...
Спри се вече!
Оживей.
Вайълет.
Живей и... бъди свободна.
Ще се моля...
Обичам те.
"Обичам те" и Куклите с авто памет
Превод: GFotaku